DIREKTÖREN FÖR DET HELE
Ja, här är nu en film.
Om den redan nu verkar märklig, så häng med. Ja, för alla kan hänga med.
Och om jag just nu reflekteras mot er så saknar filmen all reflektion.
Det är bara en harmlös komedi. Utan pedagogik eller djupare mening.
Trivsel, med andra ord.
Kan det uppnås bättre än genom att förlöjliga finkulturen?
Så här har vi nu en självcentrerad (läs arbetslös) skådespelare-
- som, mirakulöst nog, just har fått jobb, och ett rätt udda jobb.
Hej, så möts vi äntligen! Det är jag som är direktören.
Jag är direktören. Jag har överlåtit allt handelsansvar på herr Ravn.
- Kristoffer. Har du fjärilar i magen? - Nej.
Vi måste bara skriva på det här. Det hemliga avtalet.
Och du påstår att du aldrig har skrivit repliker?
Men här har du en kort, koncentrerad text... som uttrycker så mycket.
- Jag hade hoppats på lite. - En fantastisk text.
Sanktionerna kan verka våldsamma, men det är ren juridik.
Viktigast är att det är hemligt. Men det är du ju van vid.
Du står inte på scen och säger till publiken: "Det här är bara spel!"
Tja, men just det där karaktäriserar dramatikern Gambinis antikaraktärer.
- Jag är din man, Ravn. - Utmärkt.
Du ska föreställa direktören för firman. Jag är i knipa som jag sa.
För den verklige direktören är inte tillgänglig, och här måste handlas.
Islänningarna är så förbannatjobbiga men det är snabbt överstökat.
Det är ingen dålig slant. För så lite jobb.
Skriver du under?
Ja, jag tarju inte jobb hur som helst.
- Det är inget olagligt i det här. - Det spelar ingen roll för mig.
Min enda lag är "Rollkaraktären" och min enda domstol är "Texten".
Domstol! Så långt får det inte gå.
Såja. Och så får du det här.
Vad har du i pannan?
Sot. Vad jag än spelar, så försökerjag hålla mig till Gambini.
Det kan aldrig bli fel. "Den hängda katten."
Sotarmonologen ur "Staden utan skorstenar". Känner du till den?
Nej, bara "Mästerkatten i stövlar".
"Jag har färdats långt och motvilligt till denna stad."
Men vår direktör kan inte ha sot i pannan.
En rollfigur kännetecknas oftast bäst genom det han inte har.
Teatern identifierar sig bäst vid den punkt där teatern upphör.
Kristoffer, gör mig inte nervös! Han sitter därinne och...
- Jag vill hålla det på enkelt plan. - Självklart.
Jag nöjer mig med att ge min roll bara en touch av Gambini.
Jättefint. Du ska bara vara direktör ett par minuter.
Och så pauserna! De betyder allt, inte minst för förståelsen.
Han kanske inte behöver säga något!
Du ska säga vad som står på pappret. Annars vore det skit detsamma.
- Bara det som står på pappret. - Bara det.
"Hej, så möts vi äntligen! Det ärjag som är direktören."
Ja, så fann jag honom!
Det här är Finnur.
Hej, så möts vi äntligen. Det ärjag som är direktören.
Ja, det är ni verkligen båda två. Men för var sitt företag.
Varför måste danskarna snacka så förbannat?
Inte konstigt att det här landet gick i baklås för 200 år sen.
De babblar eller är pinsamt sentimentala-
- och resten av tiden fnissar de.
Kan vi för Guds skull komma till saken, herr Ravn?
Käre herr direktör.
Och jag menar vår lille direktör.
Vi är glada över att ha en direktör.
Vad jag ville säga är...
Direktören vill hållas utanför förhandlingarna.
Harjag förstått det hela rätt?
Priset ärju det viktigaste.
Och det är vi ju överens om.
Jag har...
...givit...
...total fullmakt...
...beträffande... försäljningen till... herr...
...Ravn.
Ursäkta, jag blev något förvirrad. Det var något med pauseringen.
Kan ni upprepa något snabbare?
Jag har gett fullmakt beträffande försäljningen till herr Ravn.
När direktören bestämt sig för det, får vi rätta oss efter det.
Förvirrande med många direktörer. Ska vi kalla vår "den danske".
Men vad fan, isländsk eller dansk, det är sak samma.
- Efter 400 år av isländskt herravälde - Jag tror det var omvänt.
Jaså, så kändes det inte härifrån.
Men nu måste direktören ge sig av till USA.
Attjag får skriva under den tolfte gör inte det hela mindre hyggligt.
Så lätt ska inte de sketna danskarna slippa undan!
Snacka kan dom, dessa översittare!
Eddan har som tur är gett oss några kloka ord:
"Den som handlar med hantlangare handlar med ingen."
- Farväl! - Men Finnur...?
Jag kräver att företagets direktör handlar med mig personligen den 12:e.
Han får för helvete stanna hemma annars blir det ingen affär!
Min advokat hör av sig.
Hej då. Eventuellt.
Hej, så möts vi äntligen. Det ärjag som är direktören.
Helvete! De skulle inte ha sett dig! Det här var illa.
- Nu sprids det som en löpeld. - De insåg attjag inte är direktör.
- De hann säkert inte meddela Finnur. - Det är inte problemet.
De stod där för att de trodde att du var direktören.
Ja, jag spelade bra.
Även om du inte gett mig så mycket.
Men fungerar spelet, så är kroppslig likhet utan betydelse.
Kroppslig likhet med deras direktör sen tio år spelar ingen roll...
...för de har aldrig sett honom.
- Aldrig sett honom? - Nej.
- Jag förstår nog inte. - Om jag inte varit så jävla svag.
Ett företag måste ha en direktör. Men jag hade inte det ämnet i mig.
Kunde inte se mig själv så.
Så närjag startade sa jag attjag bara var anställd.
Att direktören ägde många företag och bodde avsides i USA.
Jag förstår att det låter misstänkt med en direktör som jag hittat på.
Men allt gick bra så länge ingen ville tala med honom.
Men den jävla fislänningen litarju inte på någon!
Märkligt! Men det sa man också om Gambini.
Jag sa ju attjag var mannen för dig.
Och det ärjag. Och skådespelare. Och det är vad du behöverjust nu.
Det rör sig om en knapp vecka. Jag upprättar kontrakt.
- Inte behöver vi det. - Det är som en hobby för mig.
Det är A och O för företaget att köpet går igenom.
Jag håller tyst! Jag är tränad i att få med mig publiken.
- Du måste träffa medarbetarna nu. - Att bli sedd ingårju i jobbet!
Jag har ihjäl dig om du yppar vår hemlighet.
Heidi A? Det är Ravn. Kan du samla "de sex gamla" hos dig?
Jag vill att de träffar någon.
De är inte så gamla. Bara de sex jag startade med.
Här är han så: Direktören för det hela!
Han har avsatt en vecka för att vara hos de sina i Danmark.
Han ärju trots allt också dansk.
Han känner kanske att han...
...om inte svikit, så försummat sin lilla filial lite grand.
Det kan man förstå.
- Det kan man förstå! - Visst, det kan vi alla förstå.
Så ni har säkert mycket att tala om.
Så jag drar mig undan och går in till mig.
- Några frågor? - Ja, vad heter du?
- Vad jag heter? - Ja.
Alla har sagt "direktören för det hela", men om vi nu ska talas vid...
Några av flickorna harju fått rätt personliga e-mail.
Ja, men jag vill understryka att det är en ren slump vem jag skrivit till.
Jag har inga personliga preferenser. Här får man vara försiktig.
- Han heter Svend. - Ja, Svend E.
Det stod det i mina e-mail. Vad står E: Et för?
Harjag aldrig skrivit det? Har aldrig Ravn sagt det?
På tio år? Aldrig nånsin?
Det ärjag glad för, för då kan jag...
Då kan jag säga attjag har ett namn jag är stolt över. Ecker.
Eckersberg! Svend Eckersberg.
Vad ska jag kalla dig då?
- Gorm undrar om han får säga Svend. - Gorm får kalla mig vad han vill.
- Han får säga Kristoffer om han vill. - Varför skulle han kalla dig det?
Nej, varför i hela världen skulle han det?
- Självklart får du säga Svend. - OK, Svend.
Då ska jag säga dig en sak!
Det kan bli rätt kvavt på landet om hösten. In i helvete kvavt!
Sluta, Gorm!
Hösten kan vara klar och vacker. Men du tycks vara av annan mening.
Nej, Gorm!
Är det nog nu?
- Är det nog nu? - Ja, för helvete! - Förlåt, förlåt.
Det är OK.
Det var en ordentlig smäll. Du får nog be honom om ursäkt.
Ska jag be honom om ursäkt?
Glöm inte teknikmötet imorgon.
Teknikmötet.
De ärju helt galna allihop!
- Det här måste vi snacka om. - Visst, på neutral mark.
Om min roll nu heter Svend, måste jag ju få veta det.
- För att hänga med. - Jag förstår.
- Jag har tagit lätt på namnen. - Lätt?
Gorm ärju från landet och lider av nån sorts lantlig depression.
- Men han är fena på Brooker 5! - Och vad fan är det?
Vårt flaggskepp, vår främsta produkt. Brooker 5 startade vi med.
Min rollfigur struntar alltså i om de gråter eller skriker eller slår.
Men min auktoritet har kränkts.
Jag måste ta rodret. Och de ska kuvas!
Man får vänja sig vid "de sex gamla". De är företagets kreativa bas.
Jag kan föreställa mig att det är likadant som med skådespelare.
Är det så illa?
Jag älskarju de sex gamla. Även om de varit en plåga.
Kan inte ha varit värre än i Slagelse 1992.
Där satte jag biljettförsäljerskan på plats.
Visste inte ens att där fanns teater. Det fanns inte, konstnärligt sett.
- Är nåt på tok? Vad sysslar du med? - Min fjärran och sorgsna blick.
- Folk blirju vettskrämda. - Visst, den fungerar.
Det var bara lite mer krut i de sex gamla än jag väntat mig.
Och teknikmöte, det låter lite skumt.
Kan du inte säga vad ni sysslar med, så jag kan orientera mig bättre.
IT.
IT! Det fattades bara det! Då harjag inte en chans.
Tur då att du är en så bra skådespelare.
Nu ska de bara kuvas. Nu ska du ta över rodret.
Det ska jag göra.
Oj då!
Vilken chock när kopiatorn startar.
Men det sker väl bara cirka tusen gånger om dan?
Hur är vädret på landet idag?
Vi kan väl bara anta...
...att det är lika vintrigt som i resten av landet.
Hittar du inte ditt kontor?
Jag tänkte bara att det var säkrare här än i korridorerna.
- Hur då, säkrare? - Så folk kan få tag på mig.
Så du vill träffa dem? Men då ska jag säga det till dem.
Jokumsen sitter därute och väntar. Han vet tydligen att du är här.
Det gäller kravspecifikationen På DB7-patchen.
Och han verkar lika sur som sist.
Ska Jokumsen få vänta till efter teknikmötet?
Förlåt, han har fått sitta här i direktörns ställe.
Vi börjar alltid med ledningens visioner.
Dem vill jag få bättre inblick i. Efter en titt på gamla värderingar.
Såväl tekniska som strategiska åtgärder verkar rätt oklara.
Transaktionshierarki, why not? 80-20-regeln. Rörlig utveckling.
Och det ärju en ren bagatell för att få IT på en acceptabel nivå.
Är det så viktigt kan vi kanske få direktörens syn på hierarkin.
80-20-regeln? Jag kanske inte har hängt med, men vad innebär den?
Rörlig utveckling! Den kan så vitt jag vet definieras på 7-8 sätt.
Hur definierar du den?
Diktera kan man också säga.
Gränsen är hårfin mellan definiera och diktera.
Och som direktör harjag ingen lust att diktera på något sätt!
Vet direktörn över huvud taget vad vi sysslar med här?
Frågan är väl om du vet vad vi sysslar med här!
- Det görjag allt! - Vad är det då?
- Vad vi gör på företaget? - Ja, vad är det?
- Lite av varje. - Lite av varje?
- Rent allmänt, menar du? - Ja, till exempel.
Hej, jag har ett meddelande av praktisk natur.
Men Nalle, hänger du läpp?
Såja.
Och en stor kram.
Och vad hade du att meddela?
Jo, utflykten till Kullen är inställd.
Typiskt!
Vi skulle dit för fjolårets utflykt blev inställd.
Kan någon... säga...
...vad som pågår?
Tyvärr, Lise. Ordern kommer uppifrån.
Jag kan inte göra nåt åt att personalförmåner dras in.
Men det finns säkert goda grunder för det.
Det är på det viset för att direktören har bestämt det.
För att direktören har bestämt det! Det har vi hört många gånger.
Varför tar inte vi sex bara våra Brooker 5-rättigheter och drar?
- Lugn nu, Gorm! - Jag tycker också det är oschysst.
Vi harju sagt att allt skulle vara lättare utan den här skitdirektören.
Nu ska vi inte förstöra stämningen. Det hela är mitt fel.
Om nu direktören är hårdnackad, så... Jag tycker vi ger Svend ordet.
- Svend. - Få höra, Svend.
Vi brukar få information om siffrorna.
Du kanske kan säga nåt om siffrorna. Om du har sett dem?
- Visst harjag sett siffrorna. - Hur ser de ut då?
De är skit värt!
Så blev det sagt. De är skit värd! De är piss värd. Ingenting värt!
Nu får vi ta krafttag! Siffrorna måste ändras! Fullständigt!
Så blev det sagt.
- Skrev du inte att siffrorna var OK? - Har Mette skrivit det?
Då kan jag bara säga, Mette, att det inte är bra nog.
Inte alls bra nog, Mette!
- Nu lipar stackars Mette igen! - Mette, det ärju bara siffror.
Vem vill du ta emot av Lise och Spencer eller Jokumsen?
Inte Jokumsen. Han tycks ha ett legitimt krav.
- Lise är vår HR-representant. - Nja, varför inte!
- Spencer vill säga nåt. - Vi vill byck.
- Inte längre fenna. - Vi vill inte längre.
Vi vill int längre fenna åss i dihär.
Låt mig få säga det, när du nu inte kan tala ordentligt!
Han menar arbetsförhållandena.
De ärju helt åt helvete till! Liksom personalpolitiken.
På andra företag finns nåt som heter personalförmåner. Jag har en lista.
Kan du inte gå ut, Heidi?
Helt ut!
Vad jag förstår umgås du i mc-kretsar.
Naivt att tro att deras infiltration inskränker sig till mindre företag.
Med Hell's Angels i ryggen framstår din önskelista i helt annat ljus.
Men det stannar mellan oss.
H.R. Human Resources. Men du har väl varit i USA så länge att du inte vet-
- vad det betyder. Jag kan slå upp vad det heter på engelska.
Du kan berätta.
Säg som det är.
Jag har talat med de andra om ditt trovärdighetsproblem.
Det är lätt att se att du inte är den du utger dig för att vara.
Säg nu bara som det är.
Det tycker du är en bra idé? Just nu. Det anser du?
Visst. Man genomskådar dig så lätt.
Din replik är inte trovärdig. Det är ett skittaskigt agerande.
Inte trovärdig replik. Och taskigt agerande! Där kom den!
Varje gång publiken drabbas där den inte vill bli drabbad.
Fattar ingen att poängen med dagens komedi är att avslöja komedin?
Katastrofen harju hänt. Men vad sker efter katastrofen?
Nej, allt ska bara vara trovärdigt och naturligt. Ge mig bara chansen!
- Du har trovärdighetsproblem. - Inte alls. Nej.
Jag vet inte vad du låtsas vara, men jag vet vad du inte är.
Och vad är detjag inte är?
Bög.
- Bög? - Ja, bög.
Inte bara för du på ett klumpigt sätt försökt få mig att tro det-
- men också för du låtsas inte veta nåt om IT och ledarskap.
Eller Human Resources. Hell's Angels, den var bra!
Självklart är du expert på området, annars vore du inte där du är idag.
Men varför skulle du tro attjag är bög?
Alla e-mail jag har fått där du tagit avstånd från mig.
- Och Ravn har spelat med. - Vad skulle jag ha för glädje av det?
Inte vetjag. Samma glädje som av att framstå som en idiot.
Att verka intressant eller att vi skulle tycka synd om dig.
Där fick du allt in det.
Som attjag inte skulle kunna nåt om IT.
Det var nog lite för naivt.
- Men bög ärjag allt. - Du uppför dig inte som en bög.
Men så är det. Inte för att göra mig intressant för dig, om du trodde det.
Jag är bara arselpulare från vaggan till graven och så är det bara.
Hellre en i röven än inget fett på sylen.
Jag har nog en förklaring till varför du har föredragit män.
För att du inte har träffat den rätta kvinnan ännu.
Neutral plats, snarast möjligt!
Jag är utmattad, har helt tappat konceptet.
Om jag bara fått veta vad jag har sagt och skrivit tidigare.
Och bög! Det kunde du för fan ha sagt! För fan, Ravn!
- Det gällde väl bara Lises direktör. - Har du sagt olika saker till dem?
- Olika saker om direktören? - Jag förstår frågan.
Är du en hundraprocentig idiot?
Det gav en känsla. Alla tyckte att han blev deras på nåt vis.
- Och IT! Jag fattar inte ett skit. - Inte jag heller.
- Men du klarar det utmärkt. - Tycker du?
Ja, håll bara ut ett par dar till.
Mitt råd till dig, Kristoffer: Ta det inte för allvarligt.
Det där med att styra och ställa är nog bra, men dämpa dig lite.
Låt publiken göra jobbet.
Du ska säga "ja", när de kommer till dig. "Ja!"
Kanske inte så artistiskt men det funkar.
Säga "ja". Men det ärju rena improvisationsteatern.
Som när nån idiot får en idé och klär ut sig i damkläder-
- och vi andra bara ska applådera. Gambini trodde inte alls på det.
För honom var improvisationsteatern ett knäfall för köksrealismen.
Gambini var den förste att genomskåda Ibsen. Ibsen, denne jubelidiot!
För skitfin för att ta strupgrepp på själva katastrofen.
- Helt sant! - Då kan man gå till såpoperan direkt.
Med all dess sentimentalitet och förbannade floskler.
- Rena skiten, Ravn. - Visst.
- Rena skiten. - Ja.
Det är bra.
Förlåt, du vet naturligtvis bäst. Karaktären och tanken är din.
Och tanken är Gud! Om det så vore Hitlers.
Om du vill ha improvisation och gruppteater, ska du få det.
Då ska jag säga "ja". Jag ska säga "ja" tills du spyr.
Ta bara inte emot Jokumsen. För han har ett legitimt krav sen 6 år.
- Varför har han inte klagat på 6 år? - Det har han, men...
Den dan var inte direktören där.
Och med tanke på IT. När de säger "outsourcing" menar de "offshoring".
Det är lätt som en plätt!
Performanceproblemen i cLib-modulen är mer omfattande än vi trott.
Bottlenecks över hela systemet, det krävs fler validiseringar av klienter
Outsourcing verkar frestande. Men när nu cLib-modulen...
Förlåt, men du menar väl offshoring?
Du sa "outsourcing" men menar "offshoring".
Naturligtvis. Tack, Svend!
Så vad säger direktören för det hela? Har Nalle och Mette fria händer?
- Om det ärja eller nej, menar du? - Det kan jag svara på.
Det kan nog alla här. En tredjedel billigare och vi har OK.
- Har Nalle rätt, direktörn? - Ja.
Ja! Direktören för det hela har talat!
Han skulle tas ned, va?
Få smäll på fingrarna inför oss alla. Du är ett rent svin!
Såja. Och så en stor kram.
Rörande, va? Som en liten baby. Dem får man genom fortplantning.
Och fortplantning innebär att man sätter på någon av det andra könet.
Är det nåt du vill fråga om? Eller be mig om?
Då är svaret kanske "ja".
Är det någotjag kan säga?
Man kunde till exempel säga "ja". Eller "jajajaja".
Nu harjag snart fått nog av dig! Fattar du vad jag menar?
Det trorjag, du med ditt bögsnack.
Som om jag inte märker när en man är kåt på mig.
Du är en lurifax, va?
Alla mail jag har fått! "Var rar mot Ravn, Lise. Ta dig an Ravn."
Bara för att egga mig!
Låt gå för bögeriet, men det finns andra rara ärter. Och det vet du.
Bara du får bestämma, va?
Nu ska det ske. Ju förr desto bättre.
Du är en riktig manschauvinist, va?
Men ingen påsättning förrän du fått en rejäl avsugning.
Sen är det bara platt fall på skrivbordet.
Du gillar väl bäst när man håller käft?
Bli inte förskräckt nu, men det finns två hål.
Dåså.
Så det är därför som du kallas "Direktören för det hela"?
- Du är ett riktigt svin! - Ja.
Ja ja ja. Är det det enda du kan säga?
- Känner du till Gambini? - Vem då?
Du ser lite trött ut.
Jag sa till Jokumsen att han inte kunde träffa dig idag.
Att han får vänta till nästa vecka. Var det OK?
- Ja, för nästa vecka ärjag inte här. - Ska du resa igen?
Tack för alla vänliga hälsningar. De har glatt mig.
Och jag har svarat på alla. Utom en.
Det är sant. Det var en du inte svarade på.
Varför inte det?
- Ska vi tala om det nu? - Nu ärjag ju här.
Det är sant.
Nu har du den där skämtsamma tonen.
Så jag vet inte vad jag ska tro. Om allt bara är ett skämt.
Varför skulle det vara det?
Kunde knappast vara nåt annat.
Men om det nu inte var ett skämt, vad skulle du svarat?
- Det trorjag du vet. - Nej, det är därförjag frågar.
Om det inte var ett skämt...
...så hade jag sagtja.
Men det är helgalet. Vi kännerju knappt varann.
Du verkar inte glad över mittja.
Förlåt, vad dum jag är. Det här blir pinsamt.
Därför svarade jag inte förut. Klart att det var ett skämt.
Jag är bara så dum attjag gick på det.
Förlåt, nu rodnarjag.
Jag tycker...
...att det är stiligt att du nu sagtja.
Det skulle inte många mänskor gjort. Det respekterarjag.
Kan vi inte bara glömma det här?
Förstår bara inte attjag har uttryckt mig så oklart.
Det liknar inte min karaktär.
Någon gång gör man ju ett skämt av något man gärna vill ha svar på.
Men jag trodde det låg nåt känslomässigt i det.
Nu får det vara nog. Trodde du attjag skulle ta till nåt sånt?
Att fiska efter ett svar av rädsla för vad svaret skulle bli?
Skulle direktören för det hela uppföra sig så?
En man är en man, ett ord är ett ord och en direktör är en direktör!
Jag har inte byggt ett imperium för att tala i luften. Heidi A...
Jag minns mycket väl mitt mail. Självklart var det allvarligt menat.
Frågan gäller lika tydligt idag. Tamejfan! Ja, tamejfan!
- Det är jag glad för. - Då är jag också glad.
Så det var inte bara för attjag sa upp mig?
Nej, vad har det ena med det andra att göra? Ingenting!
Fastjag stannade ju kvar i firman.
- Det gjorde du. - Mycket tack vare din mail.
Nu trorjag att det är slut för dan, även för en direktör.
Men så fick vi lufta det här och det kändes bra.
Nu verkar du inte glad längre.
- Allt ska nog bli bra. - Jag är så glad att du menade det.
Med tanke på att du vet så lite om mig.
Har du aldrig velat fråga om nåt?
Du är ju trots allt Heidi A.
Vad står A: Et för? Ja, det spelar ingen roll.
Nej, för snart blir detju Heidi E.
Heidi Eckersberg.
Det är bra så.
Nej! När det nu går så bra! Varför detta avbrott?
Och varför denna meningslösa zoom?
Men jag påstår: En komedi får inte liv utan avbrott.
Vitaminer måste tillföras.
Vem är då farbror doktorn med sprutan som avbryter barnets lek?
Jovisst! Undertecknad.
Som härmed vill introducera en ny figur på arenan.
Direktören blir upphetsad nu.
Kanske hänger det kvar lite homofili mellan benen.
Direktören är strax där.
- Vad sägs om den repliken, gullet? - Inte illa, "gullet".
- Kisser! Du jobbarju inte med IT. - Lika lite som du, kan man säga.
Kul att se dig så uppåt.
Minns dig inte som särskilt uppåt. Men vi var bara gifta i fem år.
Var du nånsin glad? Jo, när du satt och dreglade över den där Gambini.
Världens narr som gudskelov ingen känner till.
En narr i sjumilastövlar i så fall! Men katastrofen var redan skedd.
Det vill jag lova! En tre timmar lång enaktare! Sotarmonologen!
Det var alltför tillgjort och krystat för min smak.
- Nej, Gambini stod jag inte ut med. - Och han stod inte ut med dig.
- Men vadå? - Jordnötterna!
Du åt dem med skalet på. Det gör dom bara i tecknade serier.
Så irriterande! Jämt!
För att uppnå nånting, om jag minns din psykologiska profil rätt.
- Vill du få mig tillbaka, som sist? - Aldrig i livet.
Då är det nåt annat du är ute efter. Så effektiv som du är.
Du pluggade nåt. Det blev du väl snabbt klar med?
- Och kommit upp dig förstås. - Jag är Finnur Sigurdssons advokat.
Se där! Storkapitalet.
- Var det inte det du ville bekämpa? - Jo, så var det visst.
Finnur sa jag skulle komma.
Livet är som en dogmafilm. Det kan vara svårt att höra vad folk säger.
Jag ville ta reda på att direktören här kommer till säljmötet imorgon.
Nu tvivlarjag på det. För du ärju för helvete inte han.
Varför skulle inte jag kunna vara direktören för det hela?
Liksom Sotaren i stan utan skorstenar och alltid med sot i pannan...
Du kanske har fel. Jag kanske rymmer mer än du tror.
- Men så är det väl inte? - Nej.
- Inte enligtjuridisk måttstock. - Nej, den är nog mer konkret.
- Enligt den är direktör... direktör. - OK, jag är en sorts stand-in.
Kan inte säga mer. Jag har skrivit på ett trohetsavtal.
Ett avtal med gamle Ravn?
För helvete, Kristoffer! Då har han tumskruvarna på dig.
- Han är en jävel på kontrakt. - Ska jag avslöjas nu, eller vad?
Om jag velat avslöja dig skulle jag gjort det för tio år sen. Gullet!
- Men du tycks njuta av rollen. - Jag är bra i den.
Det verkar så. Och roller finns det inte uppsjö på.
Att studera rollen ligger inte för dig. Bara du får uppmärksamhet.
Vad menar du? Jag håller IT-idioter stången, kan ge chefen lugn och ro.
Hört begreppet "dummare än tillåtet". Det är vad du är gentemot Ravn.
Ravn är utmärkt. Han håller av de sina.
Men är inte ämnet till en direktör. Kanske lurig men inte ondsint.
Nej, man utnyttjar systemet till att pressa personalen till det yttersta.
Ger man sen en mystisk direktör skulden kan man framstå som ädel.
- Kan du inte bara skita i det? - Visst kan jag det.
Trodde bara du hade en smula anständighet.
Du är inte så elak som du vill framstå som.
Du skulle sett dig själv nyss. Som om du övervägde moralen i det hela.
Allt vad Ravn gör ärju för företagets bästa.
Det gäller också medarbetarna. Ju bättre företag desto bättre för dem.
Det är möjligt. Men om nu Ravn är så fin som du tror-
- har han säkert talat om att det är deras arbetsplats det gäller imorgon.
- Tänker Ravn sälja företaget? - Så enkelt kan det sägas.
Nej, det tyckerjag inte. Du har inte manipulerat mig.
Du har varit en gentleman. Det tyckerjag.
Som den gången närjag tänkte börja hos vår värsta konkurrent.
Du kanske har varit lite hård mot Ravn.
Han har sett slokörad ut efter era samtal.
Nu ska jag iväg och... kopiera.
Vet du om andra känt sig manipulerade?
Nej, inte jag, men Gorm. Det kan man gott säga.
Han var i trasor sen du underkänt frågan om plattformen till Brooker.
Två års arbete! Det var rena katastrofen för Gorm.
Hur kan du bestämma över Brooker som tillhör oss alla.
Nej, men Nalle! Det var oschysst! När du påstod att hans arbete-
- inte var väl underbyggt. Du visste han inte kunde klara det.
Can I ask you a question in English?
- Let's do it in English. - Nej! Dansk!
Du stoppade hans danskundervisning för att hindra snack i korridoren.
- Han kunde väl snacka på engelska? - Visst, men det ville han inte.
Och jag? Nej, inte annat än att du bad mig ta mig an Ravn lite grann.
- Och vad med Ravn? - Bamseponken?
Honom kan man ju bara tycka om. Även om han kan vara lite patetisk.
Vet inte om vi ska tala om det nu, men hans privatekonomi är i botten.
- Varför tror du det? - Det har han själv sagt.
Vi lånade honom till startkapital. 25.000 var. Men det hjälpte knappast.
- Hurså? - För han har inte betalat tillbaks.
Sen har vi "Stackars Mette".
Du vet väl vad som hände sen du gav hennes man sparken?
- Det trorjag inte. - Han hängde sig.
I printerledning. Han klarade inte att inte vara med här längre.
Han fick det svårt. Ravn har berättat om hans tiggarbrev till dig.
Men vi hade ju inget åt honom.
Nej, så kan det gå.
- Så nu är Mette "stackarn". - Var är hon nu? Mette?
Antagligen vid kopiatorn. Ska jag se efter?
- Elisabeth, är kopiatorn igång? - Det är den.
Det är ju ren fantasi! Men rykten uppstår.
Man måste ge mig credit för att ha startat det hela.
- Inte satsade de 150.000 då. - Det varjust vad de gjorde.
De tyckte så mycket om dig att de satsade allt de hade.
- Ja, det ser kanske lite skumt ut. - Visst fan gör det det!
Då är det bra attjag är regissör och du skådespelare.
- Fråga dig om din roll hänger ihop. - Redan gjort, och det gör den tyvärr.
Om jag nu är en sån stor skit, så är detju bra att vi får det hela sålt.
Så slipper de mig.
Vi måste ordna överlåtelsepappren.
Jag har satt minimipris, så du inte kan sälja under avtalat pris.
Kristoffer kan ju inte låta Svend sälja det hela för två kronor.
- Ska jag inte ha den ena? - Om det nu ska vara så formellt.
Varken bättre eller sämre än de flesta, jag känner mig missförstådd.
Jag bara ger och ger. Men fårjag nåt tillbaka?
Sällan.
254 miljoner. Det är också pengar.
Strindberg blev också missförstådd.
Och baktalad. Som att han skulle ha knuffat sin hustru utför trappan.
- Och det hade han inte? - Jovisst!
Men det blir han inte sämre författare av.
Kontonumret står här också. Mycket praktiskt.
Så våra nordliga vänner inte ska behöva släpa runt med kontanter.
Det är inte kontonumret utan priset.
Oj, det börju täcka en del.
Det är vad vi kommit fram till att firman är värd.
Ska vi underteckna...?
Där!
Jag vill bara påpeka attjag förenklat texten något.
I avsnittet om medarbetare som medföljer firman.
Fint! Vi litar på er till 100 procent.
Alla medarbetare följer väl med?
Nej, inte enligt avtalet.
Vi ska fanimej inte dras med en massa danskar. En gång är nog!
Enligt kontraktet är det bara herr Ravn som fortsätter i firman.
Så texten kring övertagandet av patentet på Brooker 5 från Ravn...
Och vad får de övriga rättighetsinnehavarna?
Ingenting. Herr Ravn är ensam rättighetshavare.
Men "de sex gamla" äger också rättigheter.
Känslomässigt sett, kanske. Men inte juridiskt.
De har arbetat på programmet. Det var de ju anställda för.
Ursäkta ett ögonblick.
Lite frisk luft kanske.
Det är oerhört rörande, Kristoffer. Men du kan inte ändra på nåt.
Blir det inte Finnur hittarjag nån annan.
Du kan inte heller lura mig och sälja billigare. Kom nu!
- Herr direktör. - Ska vi gå till verket?
Det är på tiden.
Det känns trist att ta farväl av allt det här.
Men som herr Ravn vet så ärjag affärsman i hjärtat.
Ska vi ägna oss åt affärer då?
Det är otroligt hur fäst man kan bli vid ett sånt här ställe.
Men det harju varit min scen i många år.
Vackra tankar, men historiska. Vi har kontrakt att skriva på.
Tack, Ravn! Alltid lika hjälpsam.
Ja, det är här det ska klottras.
Jag ska flytta mitt finger så du kommer åt bättre.
Tycker inte ni också, herr Finnur, att herr Ravn är hjälpsam?
Jag ger inget för dansk halvljum sentimentalitet.
Då är det bara signaturen som fattas.
Till advokaten som skrivit kontraktet.
Att placera sidotalet mitt inne i texten är rätt förvirrande.
Det vore vettigare att ha dem överst eller nederst på sidan.
Det är inte sidotalet utan köpesumman.
Jaså. Här i min kopia står ett löjligt belopp på 254 miljoner.
Det ärju för glödheta helvete vad vi kommit överens om!
Men det kan jag ju inte sälja mitt livsverk för.
Vad vill direktören då ha för sitt företag?
- Ja, lite mer. - Som vadå?
Femtio öre.
Rent symboliskt. Så attjag som affärsman känner attjag förhandlat.
Man talar om den fria viljan, men den inre maskinen bestämmer.
Maskinen som vill ha guld.
Tick, tack.
Då måste ju kontrakten skrivas om.
Det kan vi göra för hand.
En affärsmans argument, det tillstårjag.
Men kan man få femtio öre mer-
- kan man väl också få femtio miljoner mer.
Herr Finnur!
Finnur...
Här är den ju för fan!
"Staden utan skorstenar"! Här har den legat hela tiden.
I ett ögonblicks möte-
- för att så pulvriseras i en ultimativ Gambinisk explosion!
Tråkigt nog har den omtalade Gambini inte fört pennan i vår komedi.
Men hans förakt hade säkert totalt förvanskat detta begrepp.
Nej, här följer vi genrens lagar.
Hur skönt det än är att se två utan krav-
- njuta av tystnaden under himlavalvet-
- vet vi att det finns andra män med krav på varandra.
Och dessa krav måste utlösas, så att vi strax kan lämna biografen-
- och med gott samvete glömma allt vi sett.
Varför skrev du inte under?
- Jag förstår frågan. - Gör du?
Det rör sig om mycket pengar. Fy satan vad jag är förbannad!
- Och trött på dina humörsvängningar. - Du ville ju ge dem kicken.
Du snorju allt från dem!
Brooker 5, vad fan det nu är! Jag är skitförbannad.
Jag med!
Du ärju jurist. Och deras vän. Du borde sett till att de fått kontrakt.
Och nu ska de få kicken!
- Ja, det kan verka taskigt. - Om!
Kan vi inte bara avsluta köpet? Det varju det det hela gick ut på.
Då måste du tala om att du tänker ge dem sparken.
- OK, det ska jag. - Jag litar inte på dig för fem öre!
Skriv under att de får sparken och förlorar all rätt till Brooker 5.
- Så harjag gjort vad jag kan. - Jag är inte mycket för kontrakt.
Du sa det själv: Om det så vore att Hitler var författaren.
Jag visste inte då att det var så.
Om du nu vill erkänna kan du också skriva under.
Då vill jag ha papper på maximipriset också.
Håll käft, ni därnere!
Det är en allvarlig dag idag.
Jag tänker säga något som... jag borde ha talat om tidigare.
Jag kan inte.
- Du behöver inte om du inte vill. - Låt honom.
Jo, jag måste.
Vem kallar oss vid namn?
Ravn!
Vem tar oss i sin famn?
Och leder oss i hamn?
Ravn! Ravn! Ravn!
Ni är så rara allihop. Det gör det bara svårare.
Är det så viktigt, är det bäst du får det ur dig.
- Ni kommer bli arga. - Vi blir argare om du inte säger nåt.
- Jag har planerat en sak. - Och vad har du planerat?
- Att ge er alla sex sparken. - Vad sa du?!
Att avskeda er, utan kompensation för er andel i Brooker 5.
Ja, det var då en plan...
För helvete, Ravn!
- För helvete, Ravn! - För helvete.
Det var som fan.
Fårjag ställa en fråga innan vi kastar oss över Ravn?
Varför ska vi alla avskedas?
- Varför ska vi luras på Brooker 5? - För att...
För att...
Direktören för det hela har bestämt det.
Det kunde man fanimej ha anat!
Och så kan han inte säga det själv! Utan tvingar stackars Ravn till det.
- Ja, hösten är kvalmig. - Gorm.
- Hösten är kvalmig. - Sluta med det där, Gorm!
Hösten är fanimej kvalmig!
Gorm! Sluta nu!
Jag tordes inte. De har minne som...
- Som... - Elefanter?
Jag ligger sömnlös om nätterna.
Förlåtelse, sa du? De förlåter mig aldrig!
Stackars Mette är värst. Vad jag än gör är det inte nog för henne.
- Jag är så känslig. - Du kan inte få förlåtelse...
...om du inte säger vad du gjort. Du skrev på att du skulle erkänna.
"Jag lovar att erkänna."
- Vem har skrivit det? - Jag sa ju attjag hade planerat.
Och attjag tvingat dig till det. Vad är det för erkännande?
- Det var inte så jag menade. - Det framgick inte av kontraktet.
Juridik är en ytterst konkret vetenskap.
Därför kräverjag att du uppfyller de kontrakt som du skrivit på.
Och genomför affären. Jag har lyckats få ett sista möte med Finnur.
Det kan vara jobbigt för dig just nu, så jag har sagt att du är i USA.
Och där är du tills kontraktet ska undertecknas.
Hallå, det ärjag. Vi måste träffas. På neutral mark.
Nej, juridiskt sett kommer du inte undan. Du måste sälja.
Det är otillfredsställande.
Men han varju nära att bryta ihop och erkänna.
Om det är nåt du är bra på så är det att psyka folk.
Det är sant.
Men mest rent intuitivt.
Vad är han mest rädd för?
Att inte vara omtyckt. Det ärju vad allt går ut på.
Han ska vara det stora kramdjuret. Annars går han i trasor.
Då får du ta kramdjursplatsen. Gör som Ravn, men bara bättre!
Gomorron!
Finns det plats för lilla mig?
Ravn, sätt dig hos oss! Ju fler desto trevligare.
- Vi trodde du var i USA. - Det borde jag varit.
Men mina vänner i USA kan jag alltid träffa.
Men för mina dyrbara vänner här-
- harjag ju bara två dar till. Eller hur, Ravn?
Så att få mysa i familjens sköte...
Hösten är en meteorologisk bomb.
På tal om bomber vill jag erkänna en sak.
Det blev ju lite tumultartat sist. Men om jag bara får berätta.
- Du är ett svin! - Det kan ligga nåt i det.
Men kanske inte som du tror.
Jag har... hållit inne med nånting.
- Tack! Nu är vi inte arga längre. - Jag har inte handlat på egen hand.
Det finns någon i kulissen-
- som förtjänar att plockas fram och nämnas vid sitt rätta namn.
Det är en som stått över mig. Min chef kan man säga.
Nu blir det för tekniskt.
- Och vem är det? - Det är...
Det är direktören för direktören för det hela.
- Nu blir det invecklat. - Kan nån saja maj vad betyda?
Och var finns han? Direktören för direktören för det hela?
Han är i USA. Kanske inte helt överraskande?
Så det är inte du som har bestämt alltihop?
Jag harjust tvingats att göra Jokumsen besviken.
All hans vrede, hans klagomål.
Som ni, kära vänner, också måste finna ett nytt mål för.
Det var roligt att höra.
Du är en bra karl, Svend. Det såg jag från första början.
Vi från landet är bra på det.
Tack, Gorm. Fårjag som ledningens representant, trots allt-
- ge dig en oförbehållsam ursäkt med tanke på Brooker 5 och plattformen.
För du hade rätt hela tiden.
En sån som han kan man ju bara älska.
När stämningen nu är så god vill jag tillägga en sak.
Personalutflykten till Kullen ska bli av. Imorgon.
- Nej, vad fint! - En skön dag tillsammans!
Vad sägs? En jättekram! En stor kram, Ravn!
- På den nu, Mette! - Stackars Mette! Stackars Mette!
- Vad vill du uppnå med det här? - Ingenting. Vi har det trevligt bara.
Hör på nu!
Palnatoke skröt för Harald Blåtand om hur bra han var på skidor.
"Nå, men pröva då att åka skidor nerför Kullen." Och det gjorde han.
- Precis här. - Och vad hände?
- Vet inte. Det hann jag inte läsa. - Ett mänskligt drag! Fint!
Men nu vill Palnatoke visa sin egen telemarksstil.
- Vad är det med din hand? - Det är handleden.
Den är lite ostadig igen.
- Ett återfall ärjag rädd. - Det kan vi ta oss en titt på.
Vem vann vår lit igen?
Svend!
- Och blev vår käre vän? - Svend!
- För oss finns bara en! - Svend! Svend! Svend!
Kan vi få lite mer god konjak?
Nej, jag står inte ut längre. Era snyltare!
Det här ska direktören för direktören för det hela få veta.
Hur ni slösar med hans pengar. Fy satan!
Han har en spricka i sig.
Han är uppriktigt sagt enkelspårig. Då får man göra enkelspårig teater.
Du har inte siktat tillräckligt lågt.
- Köksbänksrealism, sentimentalitet. - Floskler, floskler.
Kommer du?
Nu ska det ske! Kom...
- Vad har ni på mötet att göra? - För att... dirökteren for...
För direktören för det hela har sagt det.
Vi kör härifrån om max fem minuter.
- Är vi överens nu? - Ja.
- Både om priset och villkoren? - Ja.
Då är det bara signaturen.
När vi nu inte har mer att säga, vill jag gärna sända en hälsning.
Oj! Här står helt fel datum.
Vad pinsamt. Men det ska jag rätta till omedelbart.
En gåva till tant Tuts och farbror Carls silverbröllop-
- samlade man in i en gammal socka.
Men här har vi gått och samlat i tio år... här.
Men så kommer det en dag för tant Tut och farbror Carl-
- och även för oss, när festen är slut.
Vi vaknar en morgon och sträcker ut vår hand-
- och den famlar i luften.
Och du... och jag.
Och vi båda.
Vi tre är plötsligt en saga blott.
Du som var själva livet för mig.
Och jag som var själva livet för dig.
Vi ska inte längre mötas.
Till vem går våra tankar idag?
Till honom som alltid satt sitt ljus under skäppa-
- men den förste att förlåta oss för våra fel. Vem talarjag om?
- Få höra! - Ravn!
Du har burit oss under ditt hjärta.
Givmilt delat med dig av din kärlek.
Och idag ska du iväg, likt bubblorna i bäcken.
Bort mot större värv. Men en sak kan jag lova.
I tro som i tvivel, när som fjärran-
- har du en hemadress till styrbord om våra hjärtan... för alltid!
Du har alltid ställt upp för oss. Men vem har gjort det för dig?
Svalan under taket kvittrar. Han bars över heden en kall decembernatt.
Vi säger inte farväl utan på återseende.
Tack för de orden. Och Gud give att de är de sista.
Tack för en så kväljande sentimentalitet-
- att varken danskar eller några andra kan ta den på allvar.
Är det något ni vill säga, herr Ravn? Något ni kan ha glömt?
Säg i så fall, Ravn.
Det ärjag som är direktören för det hela.
Det ärjag som äger företaget ...och jämt har bestämt.
Nej, Gorm har rätt. Han har rätt. Hösten är kvalmig.
Mycket kvalmig.
Kväljande kvalmig!
Förlåt... förlåt.
Tack, Ravn.
Var det så svårt att få sagt?
Jag har hela tiden vetat att det var du som var direktör.
Man måste vara bra dum för att inte inse det.
Jag förlåter dig, Ravn.
Såja.
Upp med dig! Upp på benen!
Och vad med underskriften? Tänker du sälja eller inte?
Det blir nog svårt.
Hur ska Kristoffer kunna sälja nåt som inte är hans?
Nej, herr Sigurdsson, det blir ingen försäljning.
Företaget står starkare än nånsin.
Särskilt sedan jag rättat till några småsaker. Som lite offshoring.
Outsourcing!
Det heterju outsourcing. Du sa offshoring.
Det här irriterar mig mest. Ni glömmerju skådespelaren.
Det är sant, Kristoffer. Förlåt.
Det är Kristoffers förtjänst attjag vågat erkänna.
- Det ska du ha äran för. - Bra.
Men så enkelt är det inte.
Man hoppar inte bara av och så, vips, slutar allting lyckligt.
Några formalia återstår, och dem måste jag hålla fast vid.
Formalia, det är sant. Kristoffer, vi annullerar kontraktet omedelbart.
Jag ska avskriva dig från alla försäljningsrättigheter.
- Nej, Ravn! - Vad nu?
Nej, nej, nej!
Vissa förpliktelser kan man inte avskriva med ett enkelt penndrag.
Vi drar oss undan. Vi vill inte längre förhandla-
- eftersom herrn med pennan inte är företagets rättmätige ägare.
Ja, enligt Eddadiktningen vet vi-
- att "den som handlar med en hantlangare handlar med ingen".
Det finns ett nyare skriftfynd-
- som anger en alternativ tolkning till samma Eddaord:
"Den som handlar med en man utan prokura handlar med ingen."
Men vad vi förstår är mannen med pennan någon med prokura.
Och det räcker bra för oss.
Vad är det? Du har fått som du ville.
Jag vill nog varken eller.
- Du tänker väl inte skriva under? - Jag ärju bara skådespelare.
Min rollkaraktär avgör om jag ska skriva under eller inte.
Jag får fråga den. Det är ju den som är skuld till det hela.
Det är bara en formsak, men jag måste konsultera min rollkaraktär.
Det är trots allt "Direktören för det hela" det gäller.
- Vad är det som sker? - Han bara gör sig till.
Han ärju skådespelare. Tål inte att Ravn fick all uppmärksamhet.
Ren show bara, när han fått allas ögon. Hoppas jag.
Ett ögonblick bara.
Jag får ingen riktig kontakt.
Det är som om direktören talade till mig.
Men jag vet inte vad fan jag hör.
Kan publiken vara tyst!
Stoffet måste få existera på sina egna premisser.
Hur ser rollkaraktärens moral ut? Oerhört spännande.
Och ska jag vara fullständigt ärlig...
...så harjag inte minsta aning om det.
Sympatier och antipatier kämpar mot varandra. Jag lyssnar igen.
Jag har det!
Nej, i sista ögonblicket vände sympatinålen-
- till fördel för Ravn och de anställda.
Förbannade skitdanskar!
Med allt ert förbannade snack. Ni har plågat oss i 400 år!
Tänker idioten underteckna eller inte?
Fy fan vad jag avskyr den här folkrasen!
Vad sa direktören där sist?
Att hela det här uppträdandet var absurt. Lika absurt som... Gambini.
Gambini?
Antonio Stavro Gambini?
"Den hängda katten"? En enaktare, 1969?
En del anser sent 1968.
Oh shit!
Glöm det! Det är Gambini.
Sotarmonologen.
Därmed har vi uppnått vad vi nästan gick bet på, slutet på komedin.
Och jag vill, precis som ni alla, gärna gå hem-
- med ursäkt till er som önskat er mer liksom till er som önskat er mindre.
Och ni som fått vad ni velat ha har förtjänat det.
SLUT Översättning: Stig Björkman